Walther von Lüttwitz
Walther von Lüttwitz | |||
---|---|---|---|
![]() Lüttwitz med Gustav Noske i 1920 | |||
Født | 2. feb. 1859[1][2]![]() Kluczbork[3] | ||
Død | 20. sep. 1942[1][2]![]() Wrocław[4] | ||
Beskjeftigelse | Politiker, offiser ![]() | ||
Far | Ernst Freiherr von Lüttwitz | ||
Barn | Smilo Freiherr von Lüttwitz | ||
Nasjonalitet | Det tyske riket | ||
Utmerkelser | Pour le Mérite med ekeløv | ||
Troskap | ![]() ![]() | ||
Våpenart | Den tyske keiserlige hær | ||
Tjenestetid | 1878–1920 | ||
Militær grad | General | ||
Enhet | ![]() ![]() | ||
Kommandoer | 10. armekorps 3. armekorps | ||
Deltok i | Første verdenskrig | ||
Walther von Lüttwitz (født 2. februar 1859 i Bodland, Øvre Schlesien, død 20. september 1942 i Schwangau ved Füssen i Bayern) var en tysk general som er mest kjent for sin deltakelse i Kappkuppet. Han deltok også i første verdenskrig.
Liv og virke
[rediger | rediger kilde]Bakgrunn
[rediger | rediger kilde]Walther von Lüttwitz var sønn av Ernst Freiherr von Lüttwitz (1823–1892) og hans hustru Cecile, født grevinne Strachwitz von Groß-Zauche und Camminetz (1835–1910). Hans far var prøyssisk Hauptmann außer Dienst, forstmann og dikeoppsynsmann. Den senere prøyssiske infanterigeneral Hinko von Lüttwitz var hans storebror.[5]
Offiser
[rediger | rediger kilde]Walther von Lüttwitz forlot kadett-opplæringen 15. april 1878 og ble utnevnt til sekondløytnant. Han hadde ulike kommandoer under første verdenskrig, både som brigadesjef og som medlem av generalstaben i blant annet armégruppe «Kronprinz Wilhelm». Fram til 20. august 1916 var han sjef for 10. armekorps, og fra 16. november samme år og for resten av krigen var han sjef for 3. armekorps.
Etter våpenstillstanden i Compiègneskogen i 1918 ble han øverstkommanderende for Reichswehr i Berlin. I kraft av denne stillingen var han sentral i å slå ned spartakistopprøret (novemberopprøret) i 1919.[trenger referanse]
Han var en uttalt motstander av Versaillestraktaten bestemmelser om styrkereduksjoner for Tyskland til 100 000 mann, oppløsningen av Frikorpsene og utlevering av rundt 900 personer som de allierte mente var skyldige i krigsforbrytelser, og han ønsket å bestride disse punktene.[trenger referanse]
Etter at forsvarsminister Gustav Noske avsatte ham 11. mars 1920, bestemte han seg for å handle og frikorpset Marinebrigade Ehrhardt som hadde vært under hans kommando og som det var besluttet skulle oppløses, marsjerte mot sentrale bygninger i Berlin.
Under Kappkuppet som dette ble kalt, fungerte Lüttwitz som forsvarsminister og var den operative lederen under kuppet, mens Wolfgang Kapp var den politiske lederen. Etter at kuppet etter få dager falt sammen, flyktet Lüttwitz 17. mars til Ungarn, men vendte tilbake til Tyskland i 1925 under et generelt amnesti.
Han var svigerfar til Kurt von Hammerstein-Equord og sønnen Smilo von Lüttwitz var general under andre verdenskrig og ble senere general i Bundeswehr.
Verker
[rediger | rediger kilde]- Im Kampf gegen die November-Revolution. Vorhut-Verlag O. Schlegel, Berlin 1934.
Litteratur
[rediger | rediger kilde]- (de) Georg Meyer: «Lüttwitz, Walther Freiherr von.» I Neue Deutsche Biographie (NDB). Bind 15, Duncker & Humblot, Berlin 1987, ISBN 3-428-00196-6, s. 486 f. (digitalisering).
- Karl-Friedrich Hildebrand, Christian Zweng: Die Ritter des Ordens Pour le Mérite des I. Weltkriegs. Band 2: H–O. Biblio Verlag, Bissendorf 2003, ISBN 3-7648-2516-2, S. 391–393.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Autorités BnF, BNF-ID 12237174x[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Brockhaus Enzyklopädie, oppført som Walther Lüttwitz, Brockhaus Online-Enzyklopädie-id luttwitz-walther, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 10. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 30. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ Lüttwitz, Walther Freiherr von. in: Deutsche Biographie.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (de) Verk av og om Walther von Lüttwitz i katalogen til det tyske nasjonalbiblioteket