O-fag
Orienteringsfag, gjerne forkortet O-fag, var betegnelse på et tidligere undervisningsfag i norsk grunnskole. Faget omfattet lærestoff fra naturfag og samfunnslære, som igjen inneholdt historie og geografi. Etter læreplanen L-97 fra 1997 ble O-fag til faget Natur, samfunn og miljø (NaSaMi) for småskoletrinnet, og delt opp til natur- og miljøfag og samfunnsfag for mellomtrinnet.
Problemet med O-faget i læreplanen[rediger | rediger kilde]
Mange elever elsket O-fag, og var skuffet da man i L-97 delte det opp i to fag for mellomtrinnet. Problemet med O-fag var at naturfagsdelen ofte ble forsømt. Intensjonen var en rundt 50-50 fordeling mellom naturfag og samfunnsfag, men i realiteten var det ofte ned mot 15 prosent naturfag. Kjemi var nesten fraværende. Det skyldtes i stor grad at lærerutdanningen den gangen ikke tok høyde for bredden i O-fagets innhold.
O-fagspatruljen[rediger | rediger kilde]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/O-fagspatruljen_p%C3%A5_tur..jpg/250px-O-fagspatruljen_p%C3%A5_tur..jpg)
Foto: Espen Mills
I 2006 ble O-fagspatruljen startet av fire lærerstudenter som studerte Naturfag ved Universitetet i Stavanger. Interessen for O-fag viste seg å være veldig levende, og patruljen fikk fort mange medlemmer. Den 9. august 2008 ble derfor interesseorganisasjonen O-fagspatruljen stiftet og registrert i Brønnøysundregisteret. I stiftelsesdokumentet er grunnfedrene Bjarte Bjørgen Olsen og Espen Mills utnevnt til Patruljegeneraler på livstid. Foreningen er åpen for alle som er enige i formålsparagrafen, og blir da utnevnt til Patruljemedlemmer.
O-fagspatruljen driver en nettside med populærvitenskapelige artikler om alt som kan passe under definisjonen O-fag. Videre har de også en egen Facebookside.